Rosebud (Poupě)
Březnové noviny.
Legendární Xanadu, kde Kubla Khan stvořil sídlo přepychu.
Dnes, největší soukromý okrasný pozemek,
proslavený jako floridský Xanadu...
Zde na pouštích Gulf Coast, vyrostla soukromá hora.
100.000 stromů, 20.000 tun mramoru...
...to jsou základy hory.
V paláci Xanadu najdete:
Malby, obrazy, sochy, různé kameny z jiných paláců.
Sbírka všeho možného.
Tak velká, že nemůže být nikdy zaevidovaná a oceněná.
Dost věcí na 10 muzeí, kořist světa.
Zoo.
Ptactvo, mořské ryby, zvěř z pustin a džunglí.
V párech. Největší soukromá zoo od dob Noemovy archy.
Stejně jako faraóni...
...vládce Xanadu nechal mnoho kamenů, aby označil svůj hrob.
Od pyramid je Xanadu nejcennější monument,
který člověk kdy postavil.
Minulý týden zde pán paláce odešel na věčnost.
Schopná postava našeho století.
Americký Kubla Khan.
Charles Foster Kane.
Its humble beginnings, in this ramshackle building, a dying daily.
Kaneova říše v celé své slávě...
vládla 37 novinám, dvěma syndikátům, rádiu.
Obchody, papírny,
obytné budovy, továrny, pralesy, oceánské parníky.
Impérium, skrz které 50 let protékal nekončící proud
bohatství třetího největšího zlatého dolu Země.
Původ Kaneova štěstí je americká legenda.
Hospodyni Mary Kaneové byl v roce 1868 odkázán zdánlivě bezcenný důl.
Colorado Lode.
57 let později, při vyšetřování Kongresu
Walter P. Thatcher, mudrc Wall Streetu,
léta hlavní kritik důvěryhodnosti Kaneových novin
vzpomíná na pouť, kterou vykonal v mládí.
Mojí firmě byla svěřena péče
nad štěstím, které se paní Kaneové dostalo.
Bylo jejím přáním, abych se staral o hocha.
Pane, je pravda, že vás tehdy...
Kane osobně napadl poté, co do vás vrazil sáněmi?
Chtěl bych přečíst prohlášení,
které jsem si připravil a pak odmítnout odpovídat.
Mr. Charles Foster Kane, každou kapkou své sociální víry,
nebezpečným způsobem trvale útočil na
americké tradice soukromého majetku,
ve snaze dostat se dál a dál.
Vlastně není nic víc než komunista.
Ten měsíc na Union Square....
Slova "Charles Foster Kane"
jsou hrozbou každého dělníka v této zemi.
Dnes je to co byl a vždycky bude: fašista.
A další názor.
Kane urychlil vstup vlastní země do jedné války
a protestoval proti účasti v druhé.
Won the election to one American president at least.
Mluvil za miliony Američanů.
Mnohem víc ho nenávidělo
Za 40 let nebylo veřejné téma
které by jeho noviny nekomentovaly.
Nebyl politik, kterého by Kane nepodporoval a poté neodsoudil.
Nejdřív podpora - poté kritika.
Dvakrát ženatý, dvakrát rozveden.
Poprvé za prezidentovu neteř
Emily Nortonovou, která ho opustila v 1916.
Zemřela s jejich synem r.1918 při nehodě.
16 let po svém prvním manželství,
dva týdny po svém prvním rozvodu,
se Kane oženil se Susan Alexanderovou.
na radnici v Trentonu, New Jersey.
Pro svou druhou ženu, operní zpěvačku Susan Alexanderovou
Kane postavil Chicagskou Operu.
Hodnota: 3 miliony dolarů.
Plánovaný pro Susan Kaneovou, zpola hotov při jejich rozvodu.
Stále nedokončený Xanadu.
Cena: Nikdo nedokáže odhadnout.
Kane, buřič veřejného mínění
nebyl za celý život zvolen.
lidmi jeho země.
Ale Kaneovy noviny byly kdysi mocné
a zdálo se, že má vyhráno.
1916, jako nezávislý kandidát na guvernéra,
s nejlepšími výsledky.
Bílý dům byl další krok v jeho kariéře.
Ale pak, pár dnů před volbami - porážka.
Ostudná a potupná.
Porážka, která o 20 let zpomalila reformy,
navždy ukončila politické šance Charlese Fostera Kane.
Pak, první rok depresí.
Kaneovy noviny končí.
Během čtyř let kolaps pro Kanea.
11 Kaneových novin se sdružilo, prodalo, zrušilo.
Je to správně?
Nevěřte všemu, co slyšíte v rádiu.
-Přečtěte si Inquirer. -Jaké jsou obchodní podmínky v Evropě?
Jak jsem vyjednával podmínky pro obchod s Evropou?
Velmi obtížně.
Jste rád, že jste zpátky?
Rád se vracím. Jsem Američan.
Vždycky jsem byl Američan. Ještě něco?
Za mých reportérských časů jsme se ptali rychleji než vy.
Co si myslíte o tom, že v Evropě bude asi válka?
Mluvil jsem s vůdci Anglie, Francie, Německa a Itálie.
Jsou příliš inteligentní než aby započali projekt,
který by mohl zavinit konec civilizace.
Věřte mi, válka nebude.
Kane pomohl změnit svět.
Ale Kaneův svět je minulostí.
A velký žurnalista se zapsal do historie.
Spotřeboval svou energii.
Sám, ve svém nedokončeném rozpadajícím se paláci
stranou, zřídka navštěvován, nefotografován.
Císař novin pokračoval ve vládě své upadající říši.
Marně se snažil diktovat osudu jako dřív.
Osudu národa, který odmítl naslouchat mu.
důvěřovat mu.
Minulý týden, tak, jak nás to všechny čeká,
ke Kaneovi přišla smrt.
Březnové noviny.
To je ono.
Počkejte. Řeknu vám, jestli to chceme znova spustit.
-Co vy na to, Rawlstone? -Jak se vám to líbí, hoši?
-70 let života muže. -To je na noviny příliš mnoho.
Dobré shrnutí, ale chybí tomu šťáva.
Všechno, co jsme se dozvěděli, bylo, že Kane je mrtvý.
To vím. Četl jsem to v novinách.¨
Nestačí říct, co dokázal.
Musí se říct, kdo byl.
Moment. Jaká byla jeho poslední slova?
Vzpomínáte?
Co posledního řekl před smrtí?
Možná na smrtelné posteli o sobě vyprávěl.
-A možná ne. -Víme jen, že byl velký Američan.
Jak se lišil od Forda, Hearsta nebo Johna Doe?
Říkám vám, poslední slova--
Jaká byla? Nečtete vůbec noviny.
Když Charles F. Kane umíral, řekl jediné slovo:
"Rosebud."
To je všechno? Nedobytnej chlap.
Ano, "Rosebud." Jen tohle.
-Ale kdo je to? -Co je to?
Máme tu muže, který mohl být prezidentem...
Kdo byl milován, nenáviděn a tématem diskuzí
víc než kdokoliv jiný, ale když umírá,
v jeho mysli straší něco, co se jmenuje Rosebud.
-Co to znamená? -Dostih, na který kdysi vsadil?
-To by se nehodilo.
Rosebud.
-Thompson. -Ano.
Počkejte s tímhle týden nebo dva.
Nemyslíte, že po jeho smrti by--
Zjistěte něco o Rosebudovi. Najděte někoho, kdo ho znal.
Nebo, o něm hodně věděl.
Ten jeho manažer...
Bernstein. Jeho druhá žena. Pořád žije.
Susan Alexanderová Kaneová.
-Vede noční klub v Atlantic City. -To je fakt.
Všechny je najděte. Najděte ty, co pro něj pracovali...
Co ho milovali, co nesnášeli jeho náturu.
Samozřejmě nemám na mysli probírání městské evidence.
Dám se hned do toho.
Dobře. Rosebud, živý nebo mrtvý.
Možná zjistíme, že to bude něco banálního.
Paní Alexanderová.
Tohle je pan Thompson, slečno Alexanderová.
Johne, chci další drink.
Už pro něj běžím. Dáte si něco, pane Thompsone?
-Dám si highball, prosím. -Kdo vám řekl, abyste si sedl?
Myslel jsem, že bysme si mohli popovídat.
Myslete znova.
Nemůžete mi dát pokoj, lidi?
Starejte se o sebe jako já.
Kdybych si mohl s vámi jen promluvit, paní--
Jděte pryč.
Vypadněte!
-Sorry. -Vypadněte.
-Možná jindy. -Jděte pryč.
Gino. Namíchej jí další highball.
Ona se s nikým bavit nebude, pane Thompsone.
Okay.
-Další dvojitej? -Jo.
Haló, chci přepojit New York City.
Courtland 79970. Tady je Atlantic City 46827. Dobře.
Ona je....
Dostane se z toho.
Dřív byla ochotná se o Kaneovi bavit s každým--
-Zdravím. -Dřív.
Tady Thompson. Potřebuju mluvit s šéfem.
Pane Rawlstone? Nechce mluvit.
Druhá Kaneová. O Rosebudovi nebo čemkoliv jiném.
Volám z Atlantic City.
Zítra jedu do Philadelphie, do Thatcherovy knihovny, prohlédnout si jeho deník.
Očekávají mě.
Pak mám setkání s jeho hlavním manažerem Bernsteinem v New Yorku.
Pak se vrátím.
Jasně, najdu každého, kdo ještě žije. Sbohem.
-Hej.... -Johne.
Možná byste mi mohl pomoci.
Když mluvila o panu Kaneovi, zmínila se někdy o Rosebudovi?
"Rosebudovi"?
Díky, pane Thompsone.
Vlastně jsem se jí zeptal hned, jak jsem o tom četl.
Zeptal jsem se.
O Rosebudovi nikdy neslyšela.
Ředitelé Thatcherovy knihovny mě požádali,
abych vám připomněla náš řád
ke studii nepublikovaných pamětí pana Thatchera.
-Pamatuju si to. -Ano, Jenningsi, dovedu ho tam.
-Všechno, co chci je hodina-- -Nesmíte publikovat
přímé citáty z jeho manuscriptu. Následujte mě.
V pořádku.
Jenningsi.
Díky, Jenningsi.
Musíte opustit tuto místnost ve 4:30.
Budete tu uzamčen, kvůli bezpečnosti manuscriptu.
To je vše, co potřebuju.
Díky.
Stránky 83 až 142.
Pojďte, hoši.
Opatrně, Charlesi.
Paní Kaneová.
Zabal si krk do šály, Charlesi.
Paní Kaneová, měli bysme mu to už říct.
Ano. Teď podepíšu ty papíry, pane Thatcher.
Asi si nepamatujete, že jsem otec toho kluka.
Stane se tak, jak jsem říkala panu Thatcherovi.
Co je špatného na Coloradu? Proč bysme nemohli vychovat našeho syna,
jenom protože máme prachy.
Jestli budu chtít, můžu se soudit. Jako otec mám právo.
A boarder that beats his bill and leaves worthless stock behind....
Ten důl mi patří stejně jako komukoliv.
Kdyby Fred Graves věděl, jak to skončí,
dal by na ten certifikát obě naše jména.
-Ale napsal tam jen paní Kaneovou. -Dlužil nám oběma prachy.
-"Všechna rozhodnutí banky--" -Nesouhlasím, aby Charles patřil bance--
-Přestaň už. -Jsme mírně neinformovaní--
"Všechna rozhodnutí baky o jeho vzdělání,
"ubytování jsou platná."
-Aby ho vychovala banka-- -Přestaň, Jime.
"Přebíráme plný management dolu Colorado Lode."...
který, připomínám, patří celý paní Kaneové.
-Kde to mám podepsat, pane Thatcher? -Tady.
Mary, ptám se tě naposled.
Myslíš, že jsem nebyl dobrý muž nebo otec--
$50,000 ročně
bude vypláceno vám a panu Kaneovi,
až do vašich smrtí.
-Snad je to dobře. -To je.
Proč nemohu vychovat svého syna? Nechápu.
Pokračujte, pane Thatchere.
Všechno ostatní, včetně zisku,
bude ošetřováno bankou pro vašeho syna,
dokud nedovrší věku 25 let,
kdy převezme celé jmění.
Charlesi!
Pokračujte, pane Thatcher.
Je už skoro 17:00. Nemyslíte, že bych se měl sejít s hochem?
Mám jeho zavazadlo připravené.
Zabalila jsem ho před týdnem.
Jeho učitel na nás čeká v Chicagu.
Přivedl bych ho sebou, ale
-Charlesi. -Podívej, mami.
Pojď radši dovnitř.
-To je ale sněhulák. -Vyndal jsem mu z pusy trubku.
Tos udělal sám?
Asi přidám nějaké zuby a mrkev.
To je pan Thatcher, Charlesi.
-Ahoj. -Jak se máš, Charlesi?
Přijel z východu.
-Pa. -Ahoj, Charlie.
Charlesi.
Ano, mami.
Pojedeš dnes s panem Thatcherem na výlet.
Pojedete desítkou.
To je ten vlak s hodně světly.
A co ty, mami?
Ne. Tvá matka nepojede pryč, ale...
Kam jedu?
Do Chicaga, New Yorku a možná Washingtonu. Že jo?
Určitě ano.
Chtěl bych jako kluk zažít takový výlet.
-Proč s námi nejedeš, mami? -Zůstaneme tady, Charlesi.
Odteď budeš žít s panem Thatcherem, Charlie.
Budeš bohatý. Tvoje máma si myslí,
že tohle není místo, kde bys měl vyrůstat.
Jednou budeš možná nejbohatší chlap na světě.
Nebudeš sám.
Nebude ti smutno. Zažijeme spolu skvělé časy.
Podejme si ruce. Pojď. Nejsem tak strašný, co?
-Co ty na to? Podejme si ruce. -Charlesi, proč?
-Málem jsi mě zranil. -Charlie!
Sáně jsou na ježdění, ne na mlácení lidí.
Mami!
-Musíte jít. -Jime!
Je mi líto, pane Thatchere.
To dítě potřebuje výprask.
-Myslíš? -Ano.
Proto půjde někam, kde na něj nemůžeš.
Charlesi.
-Veselé Vánoce. -Veselé Vánoce.
A šťastný nový rok.
Na závěr...
Rád bych vám připomenul Vaše 25. narozeniny, které se blíží...
Budou znamenat Vaši úplnou nezávislost
stejně jako získání vlády nad šestým největším majetkem na světě.
-Máte to? -"Nad šestým největším majetkem na světě."
Nemyslím, že si uvědomíte důležitost pozice, která na Vás čeká.
Každopádně přikládám pro Vaši informovanost
seznam Vašich akcií a účastí v podílových fondech.
-"Drahý pane Thatchere." -Je to od pana Kane.
-Dál. -"Sorry, nemám zájem o zlaté doly...
"...naftu, dovoz nebo reality."
Nemá zájem?
"Zaujala mě jedna věc v seznamu: The New York Inquirer.
"A little newspaper we acquired in a foreclosure proceeding.
"Neprodávejte to. Převezmu to.
"Myslím, že by mohla být zábava dělat noviny."
"Odhalení Traction Trust."
"Traction Trust nutí bílé krvácet."
"Traction Trust rozdrcena Inquirerem."
"Pánové odmítají vyklidit ghetta."
"Inquirer vyhrál boj o ghetto."
"Wall Street odhalil podvod s mincemi."
"Podvodníci obviněni."
"Španělské galleony odplouvají z pobřeží Jersey."
Takhle vážně chcete vést noviny?
Nevím, jak vést noviny. Zkouším vše, co mě napadne.
Víte, že není nejmenší důkaz o...
- nějaké armádě na břehu Jersey. -Zdravím, pane Bernstein.
Dokážete to nějak?
Pane Bernsteine, rád bych vás seznámil s panem Thatcherem.
-To je Leland. -Nazdar.
Pan Thatcher, můj ex-opatrovník.
Nemáme před čtenáři tajemství. Thatcher nás rád čte.
Ví, co je špatně v každé kopii Inquireru od mého příchodu. Sledujte.
"V Kubě jsou krásné dívky. Stop. Mohl bych vám poslat básně
"o místní scenérii, ale nechci utrácet vaše peníze. Stop."
"V Kubě není žádná válka." Podepsán "Wheeler." Odpovíme?
Ano. Drahý Wheelere. Nabízíte mi básně a já nabídnu válku.
-To je fajn. -Taky se mi to líbí. Hned odešlete.
Přišel jsem za vámi kvůli té vaší kampaňi.
Kampani Inquireru proti Public Transit Company.
Víte něco, co bysme proti nim mohli použít?
Pořád jste duchem vysokoškolák, co?
Z vysoké mě vyhodili. A ze spousta dalších, vzpomínáte?
Myslím, že bych vám měl připomenout jeden fakt.
Jste jeden z největších akcionářů Public Transit Company.
Problém je, že jste si nevšiml, že mluvíte se dvěma lidmi.
Jako Charles Foster Kane kterému patří 82,364 akcií
Public Transit Preferred. Vídíte, mám přehled o mých podílech.
Sympatizuji s vámi. Kane je darebák.
Jeho noviny by to měly zabalit, a committee formed to boycott him.
If you can form such a committee, put me down for a contribution of $1,000.
On the other hand, jsem vydavatel Inquireru.
A protože je to má povinnost, povím vám tajemství. Taky mě to baví.
Vidět, jak pracující lidé nejsou okrádáni bandou chamtivých pirátů jen protože
nemají nikoho, kdo by se o ně zajímal.
A další tajemství, pane Thatchere:
Myslím, že jsem pro ten účel stvořený. Mám peníze a majetek.
Jestli se nebudu starat o ty neprivilegované, někdo jiný se najde.
Ale možná nebude mít peníze.
To by bylo špatné.
Viděl jsem váš finanční stav.
-Oh, vážně? -Řekněte mi, poctivě...
Nemyslíte, že je nemoudré pokračovat v téhle filantropické zábavě,
tomhle Inquireru, který vás stojí $1 milion ročně?
Ano. Prodělal jsem $1 milion loni, letos očekávám to samé.
Očekávám to každý rok.
Při téhle ztrátě to tady budu muset zavřít za 60 let.
"S respektem...
"Charles Foster Kane
"tímto upouští od veškeré kontroly
"...and of the syndicates pertaining thereto...
"a jakýchkoliv jiných novin, tisku a vydavání čehokoliv...
"A souhlasí, že se nebude domáhat--"
-Which means we're bust all right. -Došly prachy.
Dobrá, pane Bernsteine.
Už jsem si to přečetl, pane Thatchere, podepíšu to a půjdu domů.
Jsi přiliš starý na to, abys mi říkal pane Thatchere, Charlesi.
Jste příliš starý na to, abych vám říkal jinak.
Vždycky jste byl příliš starý.
"Po zvážení Thatcher & Company souhlasí...
"...vyplácet Charlesi F. Kaneovi, do jeho smrti--"
Mé svolení.
"Bude se podílet na vydávání vašich novin...
"značnou měrou a pravomocemi.."
Potřebovali bychom radu.
Tahle deprese nepotrvá věčně.
Je tu pořád šance, že umřeš bohatší než já.
Je šance, že umřu bohatší než jsem byl při narození.
Nikdy jsme neprodělali tolik jako jsme vydělali.
Jistě, ale ty tvé metody. Víš, Charlesi...
...nikdy jsi nikam neinvestoval. Vždycky sis jenom kupoval věci.
Kupoval věci.
Má matka měla vybrat méně spolehlivého bankéře.
Vždycky jsem nemohl jinak než užívat.
Víte, pane Bernsteine...
Kdybych nebyl tak bohatý,
mohl bych být skvělý člověk.
Nemyslíš, že jsi i tak?
Myslím, že se mi při těch okolnostech vedlo docela dobře.
Čím bys chtěl být?
Cokoliv, co nesnášíte.
Promiň? Co jsi to říkal?
-It's 4:30. Je to tak, Jenningsi? -Ano madam.
Získal jste velmi vzácné privilegium.
-Našel jste, co jste hledal? -Ne.
-Asi nejste Rosebud, že? -Cože?
Rosebud, a jmenujete se Jennings, je to tak?
Sbohem. Díky za pomoc.
Kdo že má moc práce? Já? Já tady velím.
Nemám nic než čas. Co chcete vědět?
Chtěli jsme zjistit, co znamená jeho poslední slovo.
-Než umřel. -Ten "Rosebud"?
Třeba nějaká dívka?
Mihlo se jich kolem něj spoustu.
Je pravděpodobné, že některou potkal náhodou.
A o 50 let později, na smrtelné posteli-
Jste ještě mladý, Thompsone.
Ten chlap si bude pamatovat víc, než byste uvěřil.
Věřte mi.
Jednou, v r.1896, jsem se plavil do Jersey na trajektu
a minuli jsme jiné plavidlo.
Na něm čekala dívka, až bude moc vystoupit.
Měla bílé šaty.
Držela bílé paraple.
Viděl jsem jí jen chvíli.
Vůbec si mě nevšimla, ale pro mě neuplynul od té doby měsíc.
kdy bych na ní nepomyslel.
-Koho jste ještě potkal? -Byl jsem v Atlantic City.
Susie?
Díky.
Zavolal jsem jí den po jeho smrti.
Říkal jsem si, že někdo by to měl udělat.
-Ani nepřišla k telefonu. -Setkám se s ní za pár dní.
Co se týče Rosebuda, pane Bernsteine.
Jestli byste se nemohl zeptat lidí, co ho znali.
Znal jste ho od začátku.
Od začátku jeho éry. A teď je konec.
Ptal jste se ještě jinde kromě Susie?
Zatím ne, ale četl jsem deník Waltera Thatchera.
-Ten chlap byl největší trouba, kterého jsem potkal. -Vydělal fůru peněz.¨
To ale není žádný trik, hodně vydělat.
Pokud všechno, co chcete, je hodně vydělat.
Podívejte na pana Kane. On nechtěl peníze.
Thatcherovi to nikdy nedošlo. Občas ani já nechápal.
Víte, koho byste měl vidět? Lelanda.
Byl Kaneův nejbližší přítel. Chodili spolu do školy.
Na Harvard?
Eh, na Harvard, Yale, Princeton, Cornell, ve Švýcarsku.
Vyhodili ho ze spousta škol.
Pan Leland neměl ani korunu.
Jedna z těch rodin, kde má otec cenu $10 milionů,
pak se jednoho dne se zastřelí a ukáže se, že po něm zbyly jen dluhy.
Byl se mnou a panem Kanem.
Ode dne, kdy pan Kane převzal Inquirer.
Podívej se dobře, Jedediah.
Jednou to bude vypadat úplně jinak.
V tomhle křídle nejsou ložnice. To je budova novin.
Platí vás za názory nebo kočírování?
-Jedediáši. -Až po vás.
Promiňte, pane, ale já...
Vítejte pane Kane.
Vítejte v Inquireru.
Jsem Herbert Carter, šéf editorů.
-Díky pane Cartere. Tohle je Leland-- -Jak se máte, pane Leland?
Náš nový dramatický kritik. Doufám, že nedělám chybu.
-Ale je to dramatický kritik, ne? -Ano.
-Takhle stojí kvůli mě? -Vám? Oh, pane Kane.
Stojí?
-Jak se vám daří? -Jak se máte?
Myslel jsem, že by to bylo hezké gesto.
-Ať si sednou, prosím vás. -Nový vydavatel.
-Pánové, můžete pokračovat v práci. -Díky.
-Neslyšel jsem o vašich plánech. -Ani já ne.
-Vlastně žádné nemám. -Ne?
Kromě toho, mít noviny.
-Bernsteine. -Ano?
Cartere, tohle je Bernstein.
-Bernstein je můj hlavní manažer. -Jak se máte, pane Cartere?
-Cartere. -Jak se máte?
-Pane Bernstein. -Stein.
-Kane. -Tohle je vaše kancelář, pane Cartere?
Moje soukromé sanctum je vám k dispozici.
-Dovolíte. -Ale já asi nerozumím.
Cartere, budu žít tady ve vašem kanclu dokud budu muset.
Žít tady?
-Dovolte. -Ale ranní noviny--
S dovolením.
Máme vlastně půl dne zavřeno.
To je jedna z věcí, které se změní.
-Celý den se něco děje. -Pracovat nonstop?¨
-Správně. -Dovolte.
To není možné....
To jsem kreslil já. Nejsem moc dobrý.
To určitě ne.
Jsi dramatický kritik, Lelande.
-Pořád jíš? -Mám pořád hlad.
V Chronicle je story na přední straně
o pohřešované Silverstoneové z Brooklynu.
Možná je zavražděná. Proč o tom není něco v Inquireru?
Vydáváme noviny, ne bulvár.
To je fakt.
Cartere, v Chronicle jsou třípalcové titulky.
Proč nemá Inquirer takové nadpisy?
Noviny nejsou dost velké.
Cartere, velký titulek dělá velké noviny.
-To je pravda! -Vražda paní Silverstoneové--
Není důkaz o její smrti, natož vraždě.
Je pohřešovaná. Sousedé mají podezření.
Naše poslání není hlásit drby hospodyní.
Kdyby nám o tohle šlo, dělali bysme dvě vydání denně.
Od teď to bude naše poslání.
Pošlete našeho nejlepšího muže najít Silverstoneovou.
Ať jí řekne, že pokud nenajde tu ženu, Inquirer ho dá zavřít.
Ať jí řekne, že je detektiv.
-Z Central Office? -Z Central Office.
Jestli Silverstoneová bude podezíravá a řekne mu o odznak...
váš muž se naštve a nazve jí anarchistkou.
Hlasitě, aby to slyšeli sousedi. Jsi připravený na oběd, Jedediáši?
Nechápu, proč účel respektovaných novin--
Díky, pane Cartere. Sbohem.
Sbohem.
Noviny!
Přečtěte si v ranním Chronicle.
Záhada zmizelé ženy z Brooklynu!
Čtěte v ranním Chronicle.
Brzo vyjdeme, ještě deset minut.
O tři hodiny a 50 minut později, ale dokázali jsme to.
-Unaven? -Těžký den.
-Promarněný den. -Promarněný?
Předělals jedno vydání za noc čtyřikrát.
Trochu jsem změnil titulní stranu, Bernsteine. Nestačí to.
Ještě něco musíme přidat.
NY Inquirer musí být pro NY tak důležitý,
jako plyn pro tohle světlo.
Co budeš dělat, Charlie?
Moje prohlášení. Nesměj se.
Tady jsem to všechno sepsal.
Nechcete slibovat něco, co nesplníte.
Tohle splním.
"Já nabídnu lidu tohoto města...
"denní vydání s nezkreslenými, pravdivě podanými zprávami.
-"Já také nabídnu--" -Dvě věty, co začínají "Já"?
Lidé budou vědět, kdo je zodpovědný
a Inquirer jim řekne pravdu, rychle, zábavně, jednoduše.
Pravdu neovlivní žádné soukromé zájmy.
Dám jim neúnavného bojovníka o jejich práva.
jako občanům a lidským bytostem.
Podepsán:
Charles Foster Kane."
-Můžu si to nechat, Charlie? -Dám to do tisku.
Solly!
Ano, pane?
Dejte tenhle editorial do rámečku na přední stranu.
Stranu dnešního vydání?
Ano, Solly, znova to předěláme.
-Ano. -Jdi jim to říct.
Dobrá.
Až to bude, ať mi to vrátí.
Chtěl bych si ten kus papíru nechat.
Tuším, že to bude později něco důležitého.
-Dokument... -Jistě.
Jako Vyhlášení nezávisloti
a moje první školní vysvědčení.
Vím, že jste unavení, pánové ale nejste tu zbytečně.
-This little pilgrimage will do us good. -The Chronicle jsou dobré noviny.
Je to dobrý nápad jak vést noviny. Vidíte prodejnost?
495,000. Ale kdo pro ně pracuje?
-S těmahle nedosáhnou vyšší prodejnosti. -Správně.
Jak dlouho Chronicle trvalo dát je dohromady?
-20 let. -20 let?
Před šesti lety jsem se díval na fotku redakce nejlepších novin.
Připadal jsem si jako dítě, před výlohou cukrárny.
Teď po šesti letech jsem své sladké dostal.
Vítejte v Inquireru.
Udělejte extra kopii té fotky a pošlete ji do Chronicle.
Všechny vás potěší, že naše dnešní prodejnost...
byla v New Yorku největší: 684,000.
684,132.
Správně.
Snad mi odpustíte mou nevychovanost, že vás tu nechávám.
Příští týden jedu na dovolenou.
Slíbil jsem svému dokotorovi, že pojedu až budu moci.
Teď vidím, že nemůžu.
Dokud slibuješ...
v Evropě je dost soch a obrazů, které jste ještě nekoupil.
Neobviňuj mě, Bernsteine.
Dělají sochy přes 2000 let.
A já je kupuju zatím jen 5 let.
-Slib mi, Kane. -Slibuji, Bernsteine.
-Díky. -Bernsteine?
Nečekáte, že nějaký z těch slibů splním, že ne?
A teď, pánové!
Prosím o vaši pozornost.
Vyhlásíme válku Španělsku?
Oh, mami, už přicházejí. Zastřel mě, dokud jsem šťastná.
Říkam, "Vyhlásíme Španělsku válku nebo ne?"
Inquirer už to udělal.
Ty přetvařující se anarchisto!
Nepřetvařuju se.
Ty taky ne. Mr. Bernstein, look at his necktie.
Zazpívejme si o Charlesovi.
-Je o Charlesovi nějaký song? -Existuje o vás píseň, pane Kane?
Kupuješ si v tomhle městě oříšky? Napíšou o tobě píseň.
Viděl jsem toho chlápka. Je dobrej.
Dobrý večer, pane Kane.
"There is a man, a certain man
"And for the poor you may be sure that he'll do all he can
"Who is this one? This favorite son
"Just by his action has the traction magnates on the run
Ten kdo kouří a poslouchá vtipy,
Nenaštve se, když skončí v řiti
Se slávou a majetkem nestal se dobytkem
O pět dolarů, že kdo je naživu, zná jeho jméno
Jaké je to jméno?
Charlie Kane, je to pan Kane!
Nemá rád oslovení pána, radši postaru Charlie Kanea
-není to báječné? Taková párty. -Je.
O co jde?
"Who says a miss was made to kiss
"And when he meets one always tries to do exactly this
"Who buys the food, who buys the drinks
"Who thinks that dough was made to spend and acts the way he thinks
"Now is it, Joe, no, no, no"
Bernsteine, ti chlapi z Chronicle,
co pro nás ode dneška pracují--
Nami, prosím.
-Dej to sem. -Co? Blondýna?
-Ne, bruneta. -Kde ses to naučil, Charlie?
Bernsteine, ti chlápci z Chronicle...
uctívali přece taktiky Chroniclu
a teď jen tak přejdou na ty naše?
Jsou jako kdokoliv jiný.
Dostanou práci, udělají ji.
Jde jim jen o to být nejlepší v byznysu.
Jde nám o to samé jako Chronicle?
Určitě ne.
Pan Kane je převychová na jeho druh novinářů během týdne.
Je tu ale pořád šance, že oni změní Kanea.
Aniž by to postřehl.
Pane Lelande, mám telegram od pana Kanea!
-Telegram od pana Kanea. -Co?
-Z Paříže ve Francii. -Jakže?
-Z Paříže ve Francii. -Sem s tím.
"Who by his action has the traction magnates on the run"
Naštěstí slíbil, že nepošle už žádné sochy.
Chce koupit největší diamant na světě.
Proč jsi s ním nejel? Chtěl to po tobě.
Chtěl jsem, aby se Charlie bavil, se mnou....
Bernsteine, jsem snad vycpané tričko?
Jsem pokrytec? Am I a New England schoolmarm?
Ano.
Myslel sis, že řeknu něco jiného než by řekl Kane? Ne.
"Největší diamant na světě."
Nevěděl jsem, že Charlie sbírá diamanty.
Nesbíral je.
Sbírá někoho, kdo sbírá diamanty.
Určitě ale nesbírá jen sochy.
"Vítejte doma, pane Kane...
"jménem 467 zaměstnanců New York Inquireru."
Tady je!
Vítejte, pane Kane.
-Vím, že mám knír. -Vypadá to strašně.
Máme editora pro společenskou rubriku?
-Tady, pane Kane. -Slečna Townsendová dělá tu rubriku.
Slečno Townsendová, tohle je Charles Foster Kane.
Slečno Townsendová, byl jsem dlouho pryč. Neznám vaši práci.
Mám malé oznámení pro vaši rubriku.
Přeji si, aby jste s ním naložila stejně, jako s každým jiným oznámením.
Pane Kane, jménem všech zaměstnanců Inquireru--
Pane Bernsteine, díky moc, všem díky, ale...
Je mi líto, nemůžu to přijmout.
Sbohem.
Měl naspěch.
Hej, podívejte se ven.
Pojďme k oknu.
-Pane Lelande a Bernsteine! -Ano?
To oznámení je: "Pan a paní Nortonovi
"oznamují zasnoubení jejich dcery, Emily Monroe Nortonové...
"s panem Charlesem Fosterem Kane."
Ale no tak.
Emily Monroe Nortonová je neteř prezidenta USA:
Prezidentova neteř?
Až ho napadne, bude prezidentova žena.
Co se dělo dál, vám nemusím říkat.
Emily Nortonová nebyla Rosebud.
Nedopadlo to moc dobře, co?
Skončilo to.
Pak Susie. To taky skončilo.
Víte, pane Thompsone, napadlo mě...
Možná je ten váš Rosebud...
Ano?
Něco co ztratil.
Pan Kane ztratil skoro všechno co kdy měl.
Zajděte za Jedem Lelandem.
Jistě, on a pan Kane neměli stejné názory.
Vezměte si španělsko-americkou válku.
Leland měl asi pravdu. Byla to Kaneova válka.
My neměli o co bojovat.
Myslíte, že bysme měli Panamský průplav, kdyby nebylo té války?
Chtěl bych vědět, kde tenkrát Leland byl.
Většinou mi o těch věcech neříkali.
Teď už je možná mrtvý.
Pokud to chcete vědět,
leží v nemocnici Huntington Memorial na 180té ulici.
Neříkejte!
Nic mu není.
Prostě stáří.
Je to jen nemoc, u které nehledáte lék.
Pamatuju si na všechno, mladý muži.
To je moje prokletí.
Je to jedna z největších kleteb uvalených na lidstvo: paměť.
Byl jsem jeho nejstarší přítel a přes všechnu mou starost se ke mě choval jak svině.
Ne že by Charlie byl brutální. Dělal brutální věci.
Možná jsem nebyl jeho přítel, ale jestli ne já, tak nikdo.
Asi jsem byl to, čemu vy dnes říkáte loutka.
Chtěl jste říct něco o Rosebudovi.
Nemáte nějaký dobrý doutník?
Mám tady mladého lékaře, který si myslí, že se vzdám kouření.
Nemám, je mi líto.
Změnil jsem téma, co?
Co se to ze mě stalo? Jsem stařec.
Jste reportér a chcete vědět, co si myslím o Charlie Kaneovi.
Myslím, že byl určitým způsobem velikán.
Ale nechal si to pro sebe.
Nikdy se o sebe nepodělil. Nikdy nikomu nic nedaroval.
Nechal vám jen spropitné.
Měl bohatou mysl.
Řekl bych, že nikdo jiný neměl tolik názorů.
Ale nikdy nevěřil v nic jiného než ve sebe.
Neuznával nikoho jiného kromě sebe.
Myslím, že zemřel bez vyznání.
To muselo být nepříjemné.
Jistě, nikdo z nás se nijak zvlášť nepřipravuje na smrt.
Ale víme, co za sebou necháváme. V něco věříme.
Určitě nemáte doutník?
-Je mi líto. -Nevadí.
-Co víte o Rosebudovi? -"Rosebud"?
Jeho poslední slova: "Rosebud."
Viděl jsem to v Inquireru.
Nikdy jsem nevěřil tomu, co se psalo v Inquireru.
Ještě něco?
Můžu vám vyprávět o Emily. Chodil jsem s ní na taneční.
Byl jsem tehdy elegantní.
-Mluvíme o jeho první ženě. -Jaká byla?
Jako všechny holky z tanečních.
Takže velmi pěkná. Emily byla ještě hezčí.
Po pár měsících už se s Charliem vídali většinou jen u snídaně.
Manželství jako každé jiné.
-Jsi překrásná. -Ale ne.
Ano, jsi. Velmi krásná.
Nikdy jsem nebyla na šesti večírcích během noci.
-Nikdy takhle pozdě vzhůru. -Je to otázka zvyku.
-Co si myslí sluhové? -Že se bavíme.
Proč musíš jít rovnou do redakce?
Neměla sis brát novináře, jsou horší než námořníci.
Zbožňuju tě.
Charlesi, i námořníci musí spát.
Zavolám Bernsteinovi, ať odvolá moje schůzky do poledne.
Kolik je?
Nevím. Je pozdě.
Je brzy.
Charlesi....
Víš jak dlouho jsem na tebe minule čekala,
když sis odskočil do novin na deset minut?
Co děláš v novinách o půlnoci?
Má drahá, jediný tvůj protivník je Inquirer.
Někdy bych měla radši sokyni z masa a krve.
V novinách zas tolik času netrávím.
Nejde jen o čas. To, co píšeš o prezidentovi...
-Myslíš strýčka Johna. -Myslím prezidenta Států.
Je to jen strýček John, vychytralý tlusťoch,
jehož administrativu dělá parta gaunerů.
-Ten celý naftový skandál-- -On je prezident a ne ty.
To je omyl, který bude jednou napraven.
Your Mr. Bernstein sent Junior the most incredible atrocity yesterday.
I simply can't have it in the nursery.
Mr. Bernstein is apt to pay a visit to the nursery now and then.
Musí?
Ano.
-Vážně, Charlie, lidi si budou myslet-- --to, co jim řeknu já.
Copak jí nemiloval?
Oženil se pro lásku.
Láska.
Proto to všechno dělal.
Aby se dostal do politiky. My jsme mu nestačili.
Chtěl, aby ho milovali voliči.
Všechno co chtěl od života, byla láska.
To je Charlieho příběh. Jak o ni přišel.
Chápete, nemohl ji dávat.
Miloval Kanea.